Le kretnje imam.
Na besede se ne morem zanesti, saj je moj jezik dolg in raven
ter neučinkovit za ustvarjanje zapletenih večzložnih glasov.
Zato zdaj tukaj čakam, da Denny pride domov
in ležim v luži lastnega urina.
Oj, Enz!
Enzo?
Slišim zaskrbljenost v njegovem glasu.
Kaj je bilo, prijatelj?
O, Enz.
Lahko zavoham njegov dan.
Motorno olje in bencin. In pečenega piščanca.
Lahko vstaneš?
Tukaj sem, prijatelj.
Tako.
Če bi lahko govoril,
bi mu rekel, naj ne skrbi.
Nekoč sem videl dokumentarec o Mongoliji.
Tam verjamejo, da se pes, ko konča svoje pasje življenje,
reinkarnira v človeka.
Tukaj sem, prijatelj.
Tam je.
Vem, da bi to pomenilo izgubo vseh spominov in izkušenj.
Ampak imam načrt.
Vse, kar vem, bom poskusil vtisniti v dušo,
in nositi globoko v žepih svojega življenja.
Ko bom odprl oči in pogledal svoje nove roke, bom že vedel.
Tam je moj Enzo.
Pripravljen bom.
Spomnil se bom.
Izbral me je iz gruče kužkov,
prepletenega klobčiča tačk in repov.
Na poti domov se je ustavil na kmetiji pri Yakimi.
Že takrat sem vedel, da sem drugačen od ostalih psov.
Moja duša je bila bolj človeška.
Tega. Vsekakor tega.
Najboljši v leglu. -To je vedno govorila.
Samo trenutek. Tega smo hoteli obdržati.
Tudi on je to vedno govoril.
Koliko stane?
Tako sem dobil prvi vpogled v preostanek svojega življenja.
NEVERJETNO ŽIVLJENJE PSIČKA ENZA
Tony! Denny je prišel.
Le počakaj.
Nisem vedel, da boš kupil kužka. -Tudi jaz ne.
Na cesti sem videl oglas in nekaj me je prijelo. Ne, Enzo?
Enzo? Kot Ferrari? Super.
Ne moreš skrbeti za psa. Nikoli te ni doma.
Pokvaril boš trenutek.
Vodil ga bom s sabo. Moj talisman bo.
Prideš zvečer na našo predstavo? Smo predskupina za Scoofse.
Ne more. Skrbeti mora za novega kužka.
Že prinaša srečo.
Davi so me poklicali. Potrebujejo še enega voznika.
Seveda. Pri vhodu ti bom pustil prepustnico.
Prav, dve.
Kdo je že on? Točno.
Všeč mi je bil novi dom.
Le trava je manjkala, a sem se že nekako znašel.
Enzo, ne! Don, pokličem te kasneje.
Kar nadaljuj.
V redu, ti kar daj.
Dennyja so nenavadno zanimale moje straniščne navade.
Daj. Kar daj.
Seveda si.
Dobro, prijatelj. Čas je za spanje. Jutri je pomembna dirka.
Bodi priden.
Naspi se.
Dobro.
V redu.
Dobro.
Kasneje sem izvedel, da se temu reče televizija.
Sčasoma me je naučila več o vedenju ljudi.
A tisto noč se mi je zdela kot okno v povsem nov svet.
Všeč ti je, kajne?
Všeč? Ne, bil sem očaran.
Desno nogo na plin.
Upočasni v zavoju.
Še bolje je bilo, ko me je odpeljal na dirko.
Denny!
Poglej. -Psiček je.
Dennyjevo stanovanje je bilo dom, ampak tole ...
Sem sem zares spadal.
Bilo je razburljivejše, kot sem si predstavljal.
Kaj meniš, Enzo? -Mislil sem, da je raj na zemlji.
Kako mu je že ime? -Denny Swift. Avto št. 96.
Občasno uči pri meni, ko rabi denar. Verjemi, nebrušeni diamant je.
Vročina, ki je puhtela iz steze, vrtoglava hitrost, preciznost mehanikov
so me očarali.
Leto dni je vozil v Formuli 3. Program Audi Zipa Simoneja.
Začel si je ustvarjati ime, toda Zippy je bankrotiral.
Če boš res ustanovil svoje moštvo, je pravi voznik zate.
Ves čas zaostaja za cel krog.
Ni važno, kdo je hitrejši. Bistven je občutek.
Denny se je prvi odločil za menjavo gum.
Stopi sem.
Opazuj.
V vsej karieri nisem videl takega voznika na mokri stezi.
Spominja me na tisto o Senni: 'Ko dežuje, ne pada nanj.'
In ko je zmagal, sem čutil, da gledam pravo veličino.
Prva dirka?
Kako se ti je zdelo? Ti je bilo všeč?
Poba, imaš malo časa?
Rad bi te seznanil s Seanom Wrightom. -Zdravo. Denny Swift.
Prodal je računalniško podjetje za ogromen denar
in zdaj ga hoče zapraviti za dirkalnik GT. -Bral sem o vas.
Impresivna zmaga.
Misliš, da bi lahko tako vozil zanj?
Preizkusite me.
Moje prvo leto je minilo v hipu.
Pokaži.
Nobeno otroštvo ni idealno, a moje je bilo blizu temu.
Denny je začel dirkati za Wrighta in me jemal s sabo, kadar je mogel,
kot štirinožnega člana ekipe v boksu.
Enz, si dobro?
Počutil sem se več kot dobro.
Pojdi!
Recite temu usoda, sreča. Vedel sem, da sem mu bil usojen.
Denny je govoril, da najboljši vozniki mislijo le na sedanjost.
Nikoli ne tuhtajo o preteklosti in prihodnosti.
Pojdi po zmago!
Premišljanje mora priti kasneje.
Zato vozniki beležijo vsak gib s kamerami v dirkalnikih.
Zaviti moram prej. Bolje moram zapeljati v tisti zavoj.
Veliko sem se naučil o ravnotežju, predvidevanju, potrpljenju.
Avto gre tja, kamor gre tvoj pogled.
Sanjaril sem, da bom nekega dne tudi jaz resnično dirkal.
Čestitke za spektakularno zmago. Dirka ni bila lahka.
Veste, rad tvegam.
Za zmago si zaslužen ti. Tip te niti enkrat ni omenil.
Predober si zanj, Denny. Pridobi si lastne sponzorje.
Ja, mogoče.
Moji vozniki me vidijo kot vodjo. -Ugasni tega klovna. Glejva Marinerse.
Denny je pogosto ponavljal stari pregovor:
'Nobena dirka ni bila dobljena v prvem zavoju,
številne pa so bile tam izgubljene.'
Samo midva, Enz. Vedno samo midva.
... Potem pospešiš.
Za naju ni bilo ničesar pomembnejšega od dirkanja.
Vedel sem, da je le vprašanje časa,
ko bo Denny dosegel cilj in začel dirkati v Formuli 1 v Evropi.
Pridi!
In ves svet ga bo videl tako kot jaz.
Povsod ga bodo oboževali.
Njegove zmage bodo legendarne.
Njegovo ime bo napisano ob velikanih našega športa.
Za zdaj pa je bil samo moj prvak.
Potem se je pojavila ona.
Odlično je bilo. -Ja.
Hej.
Enzo, to je Eve.
Živjo, Enzo. Kako gre?
Moj prvi vtis o Eve je bil zapleten kot vonjave v zraku.
Nisem ravno ljubiteljica psov.
Mešanica izdelkov, šampona in feromonov.
On je bolj oseba kot pes.
Dennyja je očitno prevzela njena negovanost.
Verjetno se je kopala vsak dan.
Vedno tako strmi v ljudi? -Če so mu všeč.
Si kuharica ali kaj takega?
Ne, poučujem angleščino. Ena od mojih učenk je Tajka.
Skuhala je izvrsten kari. Zdi se, da moraš iti.
Ne vem, kaj ga je prijelo. -Veseli me, da sva se spoznala.
Pridi sem! Hej, Eve?
Moja prijatelja igrata v bendu.
Nocoj nastopajo v Nemu. Če nimaš drugih načrtov ...
'Head Injury'. -Ja. Tretji najpopularnejši bend v Seattlu.
'Soundgarden tribute band'. -Ja. Sodeč po njiju.
Sliši se zabavno. -Res?
Ja! Potrudila se bova, da bo. -Prav. Vidiva se zvečer. -Kul.
Adijo.
Pridi.
Zažigali ste. -Vidiš, Mike? Norel je, ker smo preskočili verz v Spoonmanu.
Preskočili smo verz? -Predstavljaj si to skozi celo gimnazijo.
Katera pesem ti je bila najbolj všeč? -Predzadnja.
Tista z 12-minutnim kitarskim solom? -Ja, to je bil najboljši del!
Denny, poroči se z njo.
Še eno? -Ne, hvala. Lahko dobim vodo? -Seveda. Mike? -Ja.
Torej sta se šele spoznala? -Ja.
In? -Stari.
Mislim, da je zelo prijeten.
Počakaj, da ga vidiš dirkati. Šele takrat se boš zares zaljubila. -Stari!
Kaj? Samo ...
Kdaj te bom videla dirkati?
Denny nikoli ne bo padel na to.
O dirkanju ni vedela skoraj nič, a to Dennyja ni motilo.
Domneval sem, da bo kmalu preteklost,
toda spomladi je bilo jasno, da Eve ne bo odšla.
Priznam, da sem ji zavidal pozornost, s katero jo je zasipaval,
njene gibljive palce in okroglo zadnjico.
V njegov navadni avto.
Kaj pa ve on o poučevanju angleščine?
Ja, se strinjam.
Njen okus za tv-programe je bil pomanjkljiv.
Bi nehal?
Denny jo je neutrudno zadovoljeval.
Vse za nagrado, ki je običajno pomenila veliko čohanja in vohanja.
Kako je bilo pri pouku? -Dobro.
Sem ji zavidal mikavni nasmeh? Njen lahkotni smeh?
Mogoče.
Kajti bila je oseba, za razliko od mene.
Pripravil bom zajtrk. -Res? -Ja.
Prav. Hvala.
Živjo, Enzo.
Saj te ne moti, da ga imam tudi jaz rada?
Kot da sem imel kaj besede pri tem.
Poročila sta se v veličastni palači z lastnim oceanom.
Mislil sem, da take obstajajo samo na televiziji.
Trudil sem se, da bi pomagal.
Lepo sem se vedel, nisem snedel čudovitih prigrizkov s pladnjev,
potrebo sem opravil na najbolj oddaljeni cvetni gredi.
Hiša je bila last Evinih staršev Trish in Maxwella,
ki sem ju, priznam, sprva imel za dvojčka.
Prosim, prinesite prstana.
Ko je napočil čas, sem zavoljo Dennyja naredil, kar so mi naročili.
Priden. -Pridi, Enz. Pridi sem.
Priden.
S tem prstanom te poročim. Eve?
S tem prstanom te poročim.
Tako smo postali družina.
Ob različnih stopnjah navdušenja.
Vsaj za lastno poroko bi se lahko obril. -Maxwell. -Kaj?
Samo pravim. -Lepo te prosim.
V tvojih očeh ni nihče dovolj dober zanjo.
Všeč mi je, res, ampak svojo hčer obožujem.
In fant se preživlja z dirkanjem. Nimam pravice biti malce zaskrbljen?
Ne, če Eve ni.
Naučil sem se, da ljudje pred mano rečejo marsikaj,
kot da sem zgolj neumen pes.
Prejšnji teden sem poklical Andyja Neubergerja.
Pravi, da bi voznik, ki dirka tako dolgo kot Denny,
do zdaj že doživel uspeh.
Eve pravi, da mu gre zadnje čase sijajno.
Vedela sem, da bosta tukaj. Pridita, čas je za torto.
Oče si je pripravljal pijačo.
Po poroki je sledila selitev.
O tem sem imel nasprotujoči si mnenji.
Zdaj sem imel prostor za pohajkovanje.
Toda staro stanovanje je bilo najino. Dennyjevo in moje.
Poskusil sem izraziti svoje mnenje.
Kaj je bilo to? -Enzo. Vesel je.
A moje geste so neizogibno narobe razlagali.
Še več, Eve je obdajala skrivnostna nova avra,
ki mi je iz nekega razloga onemogočila, da ji kar koli zamerim.
Noseča
V Watkins Glenu je, kjer sem po navadi uspešen.
To je v New Yorku, ne? -Ja.
Lahko bi vzela dva dni dopusta, da greva tja prej. -Noseča sem.
Kaj?
Si se ustrašil? -Ne! Si se ti ustrašila?
Malce.
Si ti vedel za to?
Nikoli nisem povsem razumel pojma denarja
in zakaj ga ljudje vedno potrebujejo.
A Denny se je vse bolj obremenjeval z njim.
Začel je trenirati bolj kot prej.
Sprejel je dodatne učne ure in tekmoval v vseh dirkah.
Pogrešal te bom.
Zato sem vse več časa preživljal sam z Eve.
Pridi, Enz. Pridi.
Iskreno, še vedno nisem delil Dennyjeve očitne ljubezni do nje.
Prijatelj, najlepša hvala.
Toda razvila sva lastni ritem.
To je zelo lepo.
Včasih me je celo spominjala na mojo mamo,
ko je vzdihnila in se zleknila na trebuh.
Gotovo je čudovito imeti telo, ki lahko v sebi nosi celo bitje.
Razen trakulje, ki sem jo imel jaz.
Te zanima, kakšen je občutek?
Priden.
Si čutil? Si čutil brco?
Ljubi kuža, pridi sem.
V redu je. Pridi.
Že v redu.
Nisem si predstavljal, kaj se dogaja v Evini čarobni vreči,
kjer se je sestavljal dojenček.
Upal sem le, da bo podoben meni.
Enzo, počasneje, ta je edina.
Udoben je. -Všeč mi je.
Verjetno je enaka kot prejšnja, toda ...
Ti je všeč? Kupil sem jo v Piket Placeu. Ročno delo.
Res je ... -Tvoj najljubši odtenek rožnate.
Drži.
Si dobro? -Ja. Videti hočem, kakšna je na glavi.
Se lahko spet pogovoriva o babici?
Dragi, to sva že premlela. -Vem.
Samo pravim. Oba sva se rodila v bolnišnici.
Vem, ampak želim roditi tukaj.
Tanya je svoja dvojčka rodila doma.
Pravi, da sta bili babici odlični. -V redu.
Živjo, mama. Vesel božič.
Nekdo iz nekakšnega ... Penskeja?
Na božič?
Kakšna kapa je to?
Pravijo, da psi ne vidijo barv.
Očitno jih tudi Denny ne.
Ja, spet se bova slišala. Adijo.
Kaj je? -Klical je Jud Murphy iz moštva Penske.
Manjka mu voznik. Ponudil mi je sodelovanje v 24 urah Daytone.
To je dobro, ne? -Dobro? Fantastično je. Daytona!
To je priložnost, ki jo čakam. Lahko spremeni vse.
Mojbog, Denny, to je krasno!
Zadnji vikend v januarju bo.
In? Rok imam šele 15. februarja. -To je zelo blizu.
Kaj, če bi šla z mano?
Ni nama treba z letalom. -Denny, ne bom se vozila do Floride.
Ampak ti moraš iti. Nobene debate. To je tvoja priložnost.
Če se dobro odrežeš, se ti bodo odprla vsa vrata.
Te čas sploh ne skrbi?
Kdaj sem bila prezgodna pri čemer koli?
Nisem vedel, da lahko ljudje proizvajajo takšne zvoke.
Denny je dogodek zamudil, ker je vso noč dirkal v Daytoni.
Denny Swift v avtu 22 sijajno vozi,
glede na to, da je moštvo na 10. mestu. -Odlično ti gre, Eve.
Bliža se 17. ura maratonske dirke, močno dežuje.
Hočem govoriti z Dennyjem. Ga pokličete? -Še potiskaj.
Swift v avtu 22 je tesno za avtom 17.
Še enkrat potisni.
Neverjetno! Denny Swift je prevzel vodstvo, neverjetno spretno.
Živjo, lepotička.
Prijetno topla si. Pustili vaju bova sami.
Hvala. -Malenkost.
Poberi se, kuža! -Ne, lahko ostane.
Enzo.
Vonj je bil neprimerljiv.
Pridi sem, kuža. Pridi.
Še nikoli nisem srečal tako lepega bitja.
Zoë ...
To je Enzo.
Tudi on je član družine.
Vedno te bo varoval.
Kako gre? Je dobro? -Živjo! Dobro je, odlično.
Čaka svojega očka.
Moral bi biti zraven.
Ljubi, stara je en dan. -Vem, a vseeno ...
Zdaj si tukaj.
Zato sva se srečala.
Da bi ustvarila to popolno bitje.
Še vedno ne razumem.
Izgubili smo. Nič hudega.
Pred zadnjim delom dirke smo vodili za krog.
Rekel sem Murphu, da sem sposoben zaključiti,
a sponzorji so pritiskali, naj to prepusti
čudežnemu fantu iz Kalifornije, o katerem zadnje čase veliko pišejo.
Po 10 minutah je trčil v zid in razbil avto.
Ampak ti si dobro vozil.
To ne pomeni veliko, če moštvo ne konča dirke.
Že v redu. Saj bodo še druge dirke.
Ja.
O, Zoë. Poglej jo.
Kje je? Dolgo je nisem videla!
Dvojčka, ki sta nas redko obiskovala, sta zdaj pogosto prihajala
in polnila našo hišo s kičastimi darili.
Denny je hlinil, da ga to ne moti, a zebra me je malce vznemirila.
Poglej te lepe oči. Živjo, deklica.
Oče, preobleči jo je treba. -Jaz jo bom.
Ja, babica te bo. -Denny!
Napreduješ. -Hvala.
Mimogrede, gledal sem tvojo dirko. Kako je fant, ki se je zaletel?
O tem sva se že pogovarjala.
Ampak zdaj imaš hčer. Recimo, da bi se hudo poškodoval
ali, bog ne daj, umrl ... -Ne bom. -Tega ne moreš obljubiti.
Lahko.
Obljubim, da bom vedno skrbel za Eve in Zoë, naj se zgodi kar koli.
Prisežem, da bom vedno poskrbel za svojo varnost,
četudi bom zato izgubil vsako dirko.
Adijo, ljubica. Rada te imam.
Osupljala me je moč, ki jo je imelo tako malo bitje, kot je naša Zoë.
Moč, ki jo je imela tudi nad mano,
brez najmanjšega napora, kot Zemlja privlači Luno.
Bil sem sestavni del njene zabave,
skakal sem za teniškimi žogicami in jih lovil,
potem pa plesal kot štirinožni klovn, da bi jih spet ujel.
Teci!
Si pripravljena, slavljenka? Pa dajmo.
Bil sem tako vpet v njen svet, da nisem več štel tednov in mescev.
Na mesto, pozor ...
Zdaj!
Ko je svojim prijateljčkom rekla, da sem njen veliki brat,
mi je srce prekipevalo od ponosa.
Vroči krompir!
Smrdljive hlače! Prihaja.
Pojdi! Hitro se bliža!
Priden.
Vsak mora počakati na vrsto za prigrizek.
Zebre tudi. Kajne, učiteljica?
Očka! -Živjo!
Oprosti, da sem zamudil tvoj plesni nastop. Mami mi je povedala.
Si zmagal? -Ne, miška. Tokrat ne.
Bolje? -Pa še kako.
Hvala, da skrbiš za najini dekleti.
Kaj imamo tukaj? -To je moj drugi razred.
Zdi se, da sem vedno na dirkališču ali na letališču.
Tudi jaz imam včasih tak občutek.
Saj bo lažje.
Si dobro? -Glava me boli. Do poznih ur sem ocenjevala teste.
Ne bi smelo trajati tako dolgo, veš.
Vedno sem sanjal o Formuli 1, a zdi se mi,
da se zaman trudim.
Hej. Nobena dirka ni bila dobljena v prvem zavoju.
Ja.
Še vedno obožuješ dirkanje, ne? -Seveda.
Morda to ni dovolj.
Ne vem.
Apex mi je ponudil sodelovanje v Laguna Seci naslednji vikend.
Rekel sem, da moram razmisliti.
Samo utrujen si.
Ja.
Prebedel sem noč in razmišljal o Dennyjevih besedah.
Da bi nehal dirkati? Bil je dirkač, kot sem bil jaz pes.
To je bila njegova narava. Njegova usoda.
Po mongolskem izročilu psi lahko vidijo duhovni svet ...
Zoë, večerja!
Počakati hočem očka. -Očka nocoj poučuje.
Še pet minut? -Prav. Enzo, večerja!
To!
Potem je vse moje skrbi zaradi Dennyja zasenčil vonj.
Smrad, ki je prihajal iz njenih ušes in sinusov kot razkrajanje.
Kot trohneči les.
Če bi znal govoriti, bi jo opozoril.
Ne delaj mi težav še ti.
Tako pa sem lahko samo opazoval in čutil praznino v sebi,
ker ji nisem mogel pomagati.
V zebrinem nemem pogledu sem zaznal posmeh moji zadregi.
Eve me je določila, da varujem Zoë.
Nihče pa ni bil določen, da varuje Eve.
Hej, tiho. Zbudil boš Zoë.
Pridi.
Od kdaj gledaš moje posnetke?
Kako to, da si v ovinkih veliko hitrejši od ostalih?
No ... Večina voznikov se boji dežja, ker je nepredvidljiv.
Morajo se odzvati nanj.
Če se odzovejo pri polni hitrosti,
so najbrž že prepozni. Zato se ga morajo bati.
Mene je strah že, ko gledam.
Če pa usmerjaš avto, ti ni treba predvidevati.
Ti nadzoruješ izid.
Torej drsiš, preden avto sam zdrsne? -Ja.
Ja. Ko sem v dirkalniku, sam krojim svojo usodo.
'Tisto, kar pokažeš, je pred tabo.'
Ustvarjaš lastne pogoje. Dež je samo dež.
Zjutraj boš poklical Apex
in jim povedal, da boš dirkal v Laguna Seci.
Ne smeš odnehati, nikoli.
Ne zaradi naju. Ne zaradi nikogar.
Obljubi mi.
Obljubim.
V tistem trenutku sem končno razumel Dennyjevo ljubezen do Eve
in zakaj sem se jo sam tako dolgo bal ljubiti.
Ona je bila moj nepredvidljivi element.
Bila je moj dež.
Obeta se prekrasen dan na dirkališču Laguna Seca v Salinasu.
Zbralo se je veliko število dirkalnikov 43 GT in izjemen nabor dirkačev.
Mami? -Pripravi torbo.
Nekaj dni bova pri babici in dedku, dokler se očka ne vrne.
Si bolna? -Le spočiti se moram.
Prosim?
Vse se je zgodilo zelo hitro.
V petih minutah sta odšli.
Jaz pa nisem odšel. Še vedno sem bil tam.
Denny je vedno govoril, da je panika voznikov najhujši sovražnik.
Zato nisem zagnal panike. Nisem ostro zavil ne otrpnil,
čeprav sem vedel, da Dennyja ne bo doma vsaj še dva dni.
Toda jaz sem pes. Ko je bog psom odrekel uporabo palcev,
nam je dal sposobnost, da dlje časa preživimo brez hrane.
In čeprav bi bili palci zelo koristni,
mi omogočili, da obrnem kljuko, na primer,
je moje drugo najboljše orodje sposobnost, da zdržim brez hrane.
Dlje ko sem bil sam, bolj nemiren sem postajal.
Kaj, če se Denny nikoli ne vrne?
Ob omejenih zalogah pitne vode
nisem vedel, kako dolgo mi bo uspelo preživeti.
Hranil sem se z nekaj najdenimi kosmiči, ki jih je Zoë izpustila,
in se nedostojanstveno olajšal na preprogi,
čakajoč, da se moje trpljenje konča.
Bil sem približno 40 ur sam, ko sem pomislil, da haluciniram.
Ravno sem odkril ostanke politega jogurta, ko sem zaslišal hrup.
Bila je zebra.
Zasledoval sem žival, ko je izvajala brutalno burlesko,
nisem vedel, koliko bom lahko še prenesel.
Stekel sem ven, upajoč, da je vse to le v moji glavi,
demonska vizija zaradi pomanjkanja glukoze.
A nekako sem vedel, da je resnično in da se bo zgodilo nekaj strašnega.
Je kdo doma?
Enz, hej. Kaj počneš? Pridi sem.
Enzo, pridi sem!
Pridi, prijatelj. Hej.
Kaj je bilo? Kje sta onidve?
Eve?
Sta Eve in Zoë še vedno tam? Lahko govorim z njo?
Ja, doma sem. Enzo je tukaj.
Počakaj, Eve ... Ves čas je bil tukaj?
Mislil sem, da si ga vzela s sabo!
Ne, nehati moram in poskrbeti zanj.
Si uporabil samo predpražnik?
Pridi, prijatelj.
Tako.
Očka, pogrešala sem te! -Tudi jaz tebe.
Lahko pozdravim svoje živali? -Ja, pojdi gor.
Poskušam razumeti.
Slabo sem se počutila, nisem razmišljala.
Zdravnik misli, da je viroza.
Živjo, prijateljček. Živjo.
Enz, oprosti. Strašno mi je žal.
Zoë? -Nekaj se je zgodilo mojim živalim!
Kakšen kaos. Ne razumem, zakaj je to naredil.
Zoë, nehaj jokati. Poiskal ga bom.
Pridi sem.
Sem pridi! Poredni pes! Pridi!
Glej, kaj si naredil. Poglej!
Vidiš? Zakaj si to naredil?
Poredni pes! Ti neumni pes! -Denny, nehaj!
Kaj počneš?
Samo eno misel sem imel:
Zebra se je zagotovo znova sestavila in po mojem odhodu napadla druge.
Demona bi moral uničiti, ko sem imel priložnost.
Pojesti bi ga moral, tudi če bi me to ubilo.
Oprosti mi, Enz.
Obljubim, da tega ne bom naredil nikoli več.
Žilav stari pes si.
Pridi. Pridi.
Mimogrede, zmagal sem.
Kot prvi v svojem razredu? -Prvi v skupni razvrstitvi.
In dobil sem stalno mesto v Apexovem prototipu.
Mojbog, Denny!
Hočejo, da pridem v Sonomo in začnem trenirati z moštvom.
Ponosna sem nate.
Vsi bi lahko šli. Vsaj čez poletje?
Ja. Šli bomo na dirke in vse.
Na dirki gre avto tja, kamor gre tvoj pogled.
Voznik, ki pogleda ne more odtrgati od zidu, bo neizogibno trčil vanj.
Tisti, ki gleda na stezo, ko začuti, da so se gume odlepile,
bo ohranil nadzor nad avtom in svojo usodo.
Dojel sem, da je to naredil Denny.
Dosegel je zmago, ker je vedel, da jo potrebujemo.
Ključi.
Dobro. Pokličem te zvečer.
Adijo, prijatelj. Hej, mala, potrebujem jo.
Poglejmo.
Hvala.
Uživaj. -Adijo. -Adijo, očka!
Živjo, mama. -Živjo. Kako se počutiš? -Dobro sem. Mnogo bolje.
Enza peljem na sprehod, medtem ko je Zoë v šoli.
Moram priti v formo. Zapustila sem se.
Suha si kot trlica, ljubica. Je Denny spet odpotoval?
Mama, ne začenjaj. Dovolj je, da to poslušam od očeta.
Samo vprašala sem, ljubica. -Vem.
Iti moram. Kasneje te pokličem. Rada te imam. -Tudi jaz tebe.
V redu je. Dobro sem.
So trenutki, ko je nuja, da govoriš, prav neznosna.
Tam je številka.
Včasih sovražim, da sem, kar sem.
Hej, pridi.
Pridi sem.
Ja. Vse bo v redu z njo.
Hvala, Mike. -Ni za kaj, stari.
Pravijo, da ne bodo naredili biopsije.
Izrezali ga bodo, če je maligen ali ne.
Naj pokličem Apex? -Ne, poklical sem jih že.
Povedal sem jim, da to sezono ne bom vozil. Morda še dlje.
Tukaj moram biti.
Enzo, nocoj boš spal pri stricu Miku. Kaj praviš?
Bodi priden. Velja?
Vidiva se čez par dni.
Dal bi vse, da ostanem z njim.
A ker sem pes, nisem smel v bolnišnico,
da bi slišal diagnozo in možnosti, o katerih so se pogovarjali.
Bil sem star skoraj 10 let,
a mi nihče ni zaupal
in pričakoval kaj drugega, kot da ne lajam in lulam zunaj.
Nekje je plesala zebra.
Razmišljal sem o pobegu.
Hotel sem odgnati vse in zbežati k svojim prednikom
na puščavske planjave Mongolije.
Morda bi to tudi storil, če ne bi neomajno verjel
v Dennyjevo sposobnost, da vse spet popravi.
Prišla je z operacije. Zdaj čakamo, da vidimo, kako se odziva.
Hej, prijatelj. -Menjalnik se zlomi. Sklopka odpove.
Zavore se zrahljajo zaradi pregrevanja.
Slab voznik bo trčil.
Povprečen bo odnehal.
Toda veliki voznik bo premagal težavo.
Poslušaj.
Jutri poučujem.
Po šoli boš šla h Caroline. Pridem pote ob 18h.
V redu. -Dobro.
Očka? -Ja.
Kdaj bo mamica prišla domov?
Ne vem.
Upam, da kmalu.
Veliki voznik najde način, da nadaljuje dirko.
Lahko noč, očka. -Rad te imam. -Tudi jaz tebe.
Kaj je narobe? Rada imaš popečen sir. -Do kosila bo že hladen.
Ne teži očku. Saj se učim, mala.
Tudi vaša žena dela?
Moja mami je v bolnišnici. Možgani jo bolijo.
Pridem pote po pouku.
Danes je torek. Dodatni pouk imam.
Kdaj se konča? -Vprašaj mamico. Ona ve.
Adijo, miška. -Adijo.
Dnevi so se prelevili v tedne, a Eve se še ni vrnila iz bolnišnice.
Ozdravela boš.
Vse bo še dobro.
Raje sedi.
Ljudje, ki so imeli Dennyja radi, so se potrudili.
Mike mu je našel honorarno delo v mehanični delavnici
in skrbel zame, ko ga je Denny prosil.
Obvladati je moral tudi druge veščine.
Boli me! -Prav. Oprosti.
Zoë je vroče poletne dni preživela v otroškem taboru na jezeru Green.
Zdravo, ljubica. -In občasno prenočila pri dvojčkih.
Adijo!
Tukaj smo.
Denny je tiste noči ostajal do poznih ur v bolnišnici pri Eve.
Ko sva prišla domov, je bil zelo molčeč.
Takrat sem moral jaz priskrbeti, kar je potreboval.
Do jeseni smo že bili kot izkušena ekipa v boksu.
Predvidevanje, prilagajanje, popravljanje.
Počakaj, ljubica. Tvoja malica. -Hvala, očka. -Vidiva se kasneje.
Adijo, Enzo. -Adijo.
Kaj praviš, Enz? To ti bo všeč. Pripravljen?
Hej, Zoë!
Večerja!
Benjamin prehiteva po zunanji stezi, vodita Wilson in Neal.
Ni pošteno! Kriv je rdeči avto! -Ja in ne.
Nadzorovati moraš položaj na stezi. To je počel voznik rdečega avta.
Na vsaki dirki moraš v nekem trenutku tvegati, če želiš zmagati.
'Počasne roke v hitri vožnji, hitre roke v počasni.'
Mojbog! Mamica me bo ubila.
Tisto noč je Denny prejel klic.
Zdravniki so končno dovolili Eve, da gre domov.
Vendar ni prišla domov k nam.
Zakaj mamica ne more biti pri nas? -Kmalu bo.
Ker sta babica in dedek ves čas doma, je najbolje, da je pri njiju.
Samo za zdaj.
Mamica je prišla!
O, Zoë ... -Že v redu, mami.
Moja hčerkica. Čakala sem na to. -Jaz tudi.
Še vedno je ona, kuža.
'Snežilo je na veverico, snežilo je na bobra,
snežilo je na vse.
Potem je dejal: 'Glejte, tako je, kot smo mislili.'
Boggan pa je odvrnil: Sviš!
Charles je svojo željo napisala na papir.'
Ne razumem. Kaj natančno sprašuješ?
Z Maxwellom meniva, da bi morala Zoë ostati pri naju. Vsaj dokler ...
Kaj? Zdaj kar domnevamo, da ne bo preživela?
Vsi molimo za najboljše, toda slišal si zdravnika.
To bo morda edini čas, ki ga še ima z mamo.
Lahko jo vozim v šolo in nazaj. Ali ti.
Kakor želiš.
Tudi ti si lahko tukaj. Toda nisva mislila, da bi ...
Od tebe je odvisno.
Pogovoril se bom z Eve.
Pridi.
Le pomagati hočeta, Denny.
Vem.
Važno je, kaj želiš ti.
Želim svoje staro življenje.
Je moj oče kaj boljši do tebe? Obljubil je, da bo.
Ja, v redu je. Razumeva se.
Nase misli. Velja?
Potrkajva na les, da se mi v nekaj tednih povrne moč
in obe spet prideva domov.
Kajne? -Tako je.
Hočem, da spet začneš dirkati.
Predolgo si že odsoten.
Videli bomo.
Ne smeš odnehati zaradi mene.
Obljubil si mi, da ne boš.
Ne bom.
Zaspi.
Prav?
Rad te imam.
Zelo rada te imam.
Gotovo je težko biti človek.
Včasih dvomim o svojih sposobnostih komuniciranja na takšni ravni,
a vem, da je to potrebno, če naj bi postal človek, kot upam.
Pazi na najini dekleti, Enzo.
Ostal sem buden vso noč in še veliko noči, ki so sledile.
Demon je prihajal po Eve.
Toda prej je moral mimo mene.
Šele ko so se drugi zbudili, sem si upal sprostiti.
Leni pes.
Nekatere noči je Denny stražil z mano.
Toda on zjutraj ni mogel počivati.
Moral je ostati močan za Zoë.
Vlečenje vrvi. Kaj pa to?
Igramo se vlečenje vrvi.
Katero bo izbral?
Tam je! Imam jo. Tamle je!
Enz, pridi.
Priden si.
Se spomniš? -Ja.
Njegova vzdržljivost ni poznala meja.
Hej, teniški lopar. -Ja!
Dedek te je vpisal v tečaj v klubu ob sredah popoldne. Ne bo zabavno?
Ob sredah mi ne ustreza. Ves dan sem v delavnici.
Nič hudega. Midva te lahko voziva, Zoë. -Ja!
Ko sta Evina starša razvajala Zoë, jima je dovolil.
Razumel je, da jima to odvrača misli od hčerkine bolezni.
Naloga, ki je bila, seveda, nemogoča.
Hej, vrnil sem se. Kje ste?
Živjo. -Presenečenje!
Kakšno presenečenje? -Kar pridi. -Pripravili smo zabavo.
Zabavo imamo? Nisem primerno oblečen.
Zelo čeden si.
Si dovolj pri močeh za to?
Želim domov.
Hočem, da si doma.
Ne veš, kako zelo.
Vidiš?
Ne bojim se je več.
Ker vem, da to ni konec.
Ampak to si že vedel, ne?
Ti veš vse.
Ne vsega, ne.
Vem pa tole:
Evin zadnji vdih je osvobodil njeno dušo.
Videl sem jo odhajati.
Svobodno, da svojo pot nadaljuje drugje.
Lepa je.
To je otroška igra. Zdaj moram biti odrasla.
Trish je pripravila hrano za Zoë.
Hvala.
Prišlo je veliko ljudi.
In njeni stari prijatelji.
Njeni učenci. -Ja, vsi so jo imeli radi.
Mislil sem, da bom pripravljen. Vedel sem, da bo prišlo, toda ...
Nisem bil pripravljen. Sploh ne.
Iskreno, Denny,
to naju malce skrbi.
Ničesar nisi pripravil. Vidi se, da nimaš načrta.
Načrta? Jaz ne ...
Zoë jé jajce in opečenec.
Ravno začela sva.
Mislila sem ...
Oprosti, kaj sva začela?
Mi lahko povesta, za kaj pravzaprav gre?
Z Maxwellom sva se pogovarjala in ...
Sprašujeva se, ali ne bi bilo najbolje za vse nas,
če bi Zoë še naprej živela pri naju.
Kaj? -Zdaj potrebuje stabilnost.
Iskreno, misliva, da ji ti tega ne moreš nuditi.
Ne, če se boš vrnil k dirkanju. -Se boš?
Ja, seveda. Ne takoj, toda ...
In ko se boš, kdo bo skrbel za Zoë?
Jaz. -Tako kot si za Eve? -Maxwell!
Kaj, hudiča, to pomeni?
Denny, nihče nima moči za prepiranje.
Če bi bil več doma, bi morda opazil, da je nekaj narobe.
Lahko bi pravočasno ukrepali. -Ni res! Le pretresen je, Denny.
Misliš, da nisem tisočkrat vprašal zdravnikov?
Vemo, da nihče ni mogel pomagati. Ne gre za to.
Zoë gre domov z mano. Konec debate!
Razmisli, kaj je najbolje zanjo.
Za Zoë je najbolje, da je s svojim očetom.
Če želita imeti sploh kakšen odnos z njo, takoj nehajta s to temo!
Vidiš? Ti nisem rekel? -Lahko si del njenega življenja.
Imava čas in denar, da skrbiva zanjo, kot bi si Eve želela.
Lahko bi nadaljeval dirkaško kariero. -Tega ne bom več poslušal.
Ne puščaš nama druge možnosti. -Maxwell, obljubil si, da ne boš!
Si resen?
Pravkar sem pokopal ženo, ti pa mi hočeš vzeti hčer?
Denny, strašno mi je žal. Nisva hotela tega ...
Pojedla sem jajce.
Ljubica, pripravi svoje stvari. Takoj greva domov. -Vse je v redu.
Očka mora urediti nekaj stvari, zato boš za zdaj pri naju.
Zoë, pojdi po stvari. Odhajava.
Za koga se imaš? -Veš, da ne zmoreš sam.
Kaj bo, ko boš spet za več dni izginil na tiste svoje dirke?
Vsak vikend si ne letalu. Še njeno rojstvo si zamudil!
Ne boš je odpeljal.
Mojbog.
Si ... -Dobro sem. Pravim, da sem dobro!
Denny, prosim, naj ostane. Začasno. Odvetniki bodo našli kompromis.
Zoë!
Kasneje bomo prišli po lutke. -Prav.
Pojdi v avto, srčica.
Veliko napako delaš!
Enzo, noter.
Ne zdaj, Enzo.
Kaj? V redu.
Nisem vedel, kaj se dogaja. Vedel sem le, da potrebuje razvedrilo.
To je počela Eve, ko je bil Denny potrt.
Prav, nori pes.
To je bila dirka za veliko nagrado Luksemburga 1989,
na kateri je zmagal Irec Kevin Finnerty,
ki je zadnjih 20 krogov prevozil s samo dvema prestavama.
Pravi šampion lahko doseže stvari, ki so za navadnega človeka nemogoče.
Denny se je moral spomniti tega.
Hvala, da si sprejel moj klic, Mark. Ti si edini odvetnik, ki ga poznam.
Ti pa edini mehanik, ki mu zaupam. Pomiri se, Denny.
Kolikor sem razbral po telefonu, je primer preprost.
Kje je tvoja hči zdaj? -Hotela je v šolo. Bi jo moral zadržati doma?
Ne, to je v redu. Odzivaš se na njene potrebe.
Razglasiti te hočeta za neprimernega starša
zaradi nevarnosti tvojega poklica. To je povsem neutemeljena tožba.
Ne vem, zakaj sploh poskušata.
Zahteval bom skrajšani postopek in to bo vse.
Praviš, da sploh nimata možnosti. -To je Washington.
Otroka vedno dodelijo biološkemu staršu. Nedvomno.
Dober dan, policista. -Dennis Swift? -Pogledal bom, ali je zadaj.
Jaz sem Denny Swift. -Stopite izza pulta, gospod.
V redu. -Imava nalog za vašo aretacijo.
Je to nekakšna šala? -Roke na pult, razširite noge.
V redu. Vse je v redu, prijatelj.
Kako dolgo bo to trajalo? -Pravico imate do molka.
Moram v šolo po hčerko.
Denny, jaz lahko grem. -Ne, pokliči Marka Finna.
Razumete svoje pravice? -Razumem. Pokliči Marka Finna.
Prostor. -Zakaj ste ga aretirali?
Samo enkrat sem se počutil tako nemočnega.
Tisti dan, ko se je Eve zgrudila v gozdu.
Kava jutri ob 8.30. Vse bova še enkrat pregledala.
Šla sva po Zoë, toda ... -Stara starša sta prišla prej.
Namenoma sta izbrala tak čas. Pridi.
Hvala, Mike.
Telesni napad je hujši prekršek,
zato verjetno ne boš šel v zapor. A oba veva, za kaj v resnici gre.
Skorajda ni možnosti za skrbništvo, če boš obsojen.
Zaradi obtožb je sodnik odobril začasno prepoved približevanja.
Zoë boš lahko spet videl čez 90 dni. -Ne.
Ne, ne morem ... -Moral boš.
Evina starša sta že vložila zahtevo za odvzem tvojih pravic.
Mark, to je noro. On me je zgrabil. -Imaš priče?
Trish, ampak bila je obrnjena s hrbtom.
Lahko se pogovorim z njo. -Ne govori z njima. Resno mislim.
Celoten primer boš ogrozil. Da bi Zoë pojasnil svojo odsotnost,
si bomo izmislili, da boš vozil za moštvo v Evropi.
Uspelo se mi je tudi dogovoriti za dopisovanje. -90 dni!
Krivica je bila nevzdržna.
Denny je najprej izgubil Eve, zdaj pa mu bodo vzeli še Zoë.
Denny se je mučil, ko so tedni minevali.
Čeprav si zelo želim biti človek,
bom pogrešal eno prednost pasjega življenja.
Rada te imam, očka. Zmagaj zame!
Kaj meniš, Enzo?
To pa je:
Pes lahko utiša svojo psiho in upočasni metabolizem.
Brez napora lahko presedi ure in ure.
Pes lahko spremeni tempo sveta, ljudje pa so prepuščeni njegovi milosti.
Kaj je s psom?
Pes. Zoë prosi stara starša, da vidi psa.
Seveda lahko vidi Enza.
Povej ji, da je pri Miku. Mike ji ga lahko pripelje ta vikend.
V redu. Predlagal jima bom. -Hvala, Mike.
Moja tajnica pravi, da smo ti poslali račun.
Ja, plačal sem ga. -To je bil prejšnji.
Vem, da ne moreš iz države, torej dirkanje odpade.
Toda imam pravne pomočnike.
Vem, Mark. Nekako ti bom že plačal.
Težko je bilo doumeti, kako se je naše življenje obrnilo.
Pridi sem, Enz!
Glej, da si boš obrisal tace, preden vstopiš.
Babica je dala očistiti preproge. -Prav.
Hej, mali Enzo. Lepo te je videti.
Pogrešam očka. Ti ne?
Prvič v življenju sem bil vesel, da ne morem govoriti.
Ne bi vedel, kaj naj ji rečem.
Ko je šla Zoë spat, sem izkoristil priložnost in vohunil za dvojčki.
Možak me je podrl na tla. Rebro mi je počilo, za božjo voljo!
Videla si, kaj se je zgodilo!
Odvetnik pravi, da ves primer sloni na tem, da podpreš mojo izjavo.
Moraš pričati.
V meni so se nabirale mračne misli.
Ne pozabi, za koga to počneva. Za vnukinjo. Samo to je pomembno.
Ni mi bilo pod častjo uporabiti pasja sredstva, da izterjam pravico.
Kaj?
Ti je všeč poper? -Maxwell.
Vedel sem, da mi poper škodi, a sem ga vseeno pojedel.
Dobro, ne?
Navsezadnje sem samo neumni pes.
Druga najdaljša rast tečajev, kar sem jih kdaj videl.
Potencialni kupci se niso umaknili.
Opazoval sem in čakal.
V želodcu se mi je nabirala grda mešanica.
Pridi. Ven morava. Pridi.
Pridi, greva opravit!
Pridi, greva, da opraviš.
O, ne. Ne!
Ne, ne, ne!
Trish! Pridi dol!
Pes ima drisko, podelal se je na preprogo!
Kje je vedro? O, bog.
Trish! Lahko prideš dol?
Zdaj pa ti opravi, gospod.
Pogled je že naprej, gledaš naslednji zavoj.
Samo trenutek. Kaj je bilo? Mislil sem, da bo tam čez noč.
Kolikor sem razumel, Enzo ni bil idealen gost.
Prav. Skoraj smo končali.
Te stare oči že leta niso videle dirkališča.
Nisem vedel, kako ga pogrešam.
Čutil sem, da me vlečejo stare sanje o vožnji v pravem dirkalniku ob njem.
Končajmo urjenje, pojdimo s steze.
Vsi učenci na tribune. Naj nihče še ne odide.
Denny, imaš malo časa? -Samo trenutek.
Luca! -Don, kako si? Lepo te je videti. -Enako.
To je Luca Pantoni iz Ferrarija. Prišel je na obisk iz Italije.
Denny Swift. -Me veseli. -Je to novi model?
Ja, naravnost iz tovarne. -V živo je še lepši.
Enkrat sem te videl dirkati. V Daytoni. -Ja, težka je bila.
Luca je upal, da mu boš pokazal stezo. -Ja, gospod.
Kdo je to? -Vodja razvojnega oddelka pri Ferrariju.
Potreboval bo krog, da se navadi, a v naslednjem bo že letel.
Za mano. -Pridi, Enz. -Kar sem. Zberite se.
Zdaj opazujte. To je mojstrski tečaj.
Če bo kdo od vas kdaj vozil tako,
ga bom diskvalificiral tako hitro, da se mu bo glava vrtela.
Denny je profesionalec.
Kako je bilo?
Neverjetno. -Zaslužiš si.
Konec predstave! -Kaj ti misliš?
Vidimo se jutri. -Ljubitelj ferrarijev si. Ni lep?
Rad bi ti ponudil službo.
Delam v Maranellu, na sedežu tovarne.
Tam imamo čudovito stezo.
Testiral bi avtomobile.
Hvala, g. Pantoni, toda ...
Zaradi nekaterih stvari trenutno ne morem iz države.
Don mi je povedal o tvoji težavi.
Če se situacija spremeni, je moja številka na posetnici.
Veselilo me je. -Hvala, gospod.
Pridi.
Že leta sprašuje po tebi.
Ko sem mu povedal, kaj si prestal z Eve, je rekel, da te želi zaposliti.
Vem le, da spoštuje tvoj boj za hčer.
Kaj, če ne zmagam? -Ni nečastno izgubiti dirko.
Nečastno je le ne dirkati, ker se bojiš poraza.
Zdaj poišči učence in se vrni na stezo. Tja spadaš.
Pridi.
90 dni se je celo meni zdelo kot večnost.
Naposled pa je napočil 90. dan.
Živjo. -Očka!
Živjo.
Enzo!
Prišel bom ponjo ob šestih. -Prav.
Drži se. -Hvala.
Pogrešal sem te. -Pogrešala sem te.
Pridi, skuhal sem nekaj posebnega.
Očka? Boš kmalu spet šel v Evropo?
Ne še, ljubica. -To!
Toda še malo moraš ostati pri starih starših. V redu?
Ne, domov hočem. -Vem. Tudi jaz si to želim najbolj na svetu,
a odvetniki še morajo odločiti, kje je najbolje zate.
V redu? Tudi to se zgodi, ko otroku umre mamica.
Povej jim, da želim živeti doma s tabo in z Enzom. -Prav.
Povedal jim bom.
Adijo, očka. -Adijo, miška.
Do sojenja jo boš videval vsak drug vikend.
Po tem pa ... -Vse ali nič.
Poslušaj, Denny ...
Vem, da tega ne želiš slišati, a njun odvetnik mi je jasno povedal.
Tožba, ovadbe za napad že jutri lahko izginejo,
če boš umaknil zahtevo za skrbništvo nad Zoë.
Jaz moram zagotoviti, da razumeš. Zdaj imava vzvod.
Govorim o obiskih, privilegijih. Stvari, ki jih bova teže zagotovila,
če te spoznajo krivega za napad in skrbništvo dobita stara starša.
Vzvod. -Ne rečem, da ne moreva zmagati.
Lahko bi.
Lahko pa tudi izgubiva. Gladko. -Ne smem izgubiti, Mark.
Denny, vsak lahko izgubi. Ti bi to moral vedeti.
Poslušaj. Samo razmisli.
Vedel sem, kaj je Denny mislil.
Če bi le imel volan, da se ga oklene, se njegove roke ne bi tresle.
'Samo ti in jaz, Enzo.'
To je vedno govoril, ko sva šla na nočne sprehode.
Pridi, Enz. Greva.
Tiste noči pa ne.
Bila sva skupaj, toda sama.
Začel sem kovati načrt.
Nekega dne bi se odpeljala do šole in nenapovedano pobrala Zoë.
Šli bi v Montreal, ki vsako poletje gosti dirko za veliko nagrado.
Enz? Enzo, ostani tam! Enzo, ne!
O, bog!
Nisem ga videl! -Ni vaša krivda.
Bila je moja. Neumnost.
Je cel? -Še vedno diha.
Kako sem neumen. -Spraviva ga v avto.
Avto gre tja, kamor gre pogled. Kako sem lahko pozabil?
Ayrtonu Senni v Imoli ne bi bilo treba umreti.
O tem sem razmišljal na poti v bolnišnico.
S 305 km/h je trčil v betonsko oviro pri zavoju Tamburello.
Po vsem sodeč, bi preživel, če ne bi bilo delčka vzmetenja,
ki mu je prebil čelado.
SEAVIEW Bolnišnica za živali
Naravnost tja.
Toda jaz vem resnico.
Senna je tisti dan umrl, ker je njegovo telo odslužilo svoje.
Njegova duša je spoznala, kar je prišla spoznat.
In vedel sem, da bom, če sem se že naučil, kar mi je bilo namenjeno,
tudi jaz umrl.
A očitno me je še čakalo delo.
Obsežne notranje krvavitve. Tudi poškodba ledvic.
Veliko srečo ima. Lahko bi bilo slabše.
Moram biti odkrita, g. Swift. Pri starih psih, kot je vaš,
je takšna poškodba pogosto začetek konca.
Rentgen, pomirjevalo, zdravila in nočni nujni poseg stanejo 812 $.
Hvala.
Žal mi je, vaša kartica je zavrnjena.
Tu je debetna kartica.
Piše, da ni dovolj sredstev.
Je kakšna težava? -Danes sem nakazal plačo ...
Verjetno morajo odobriti. Imam nekaj gotovine. Tu je ...
300 $. Takoj zjutraj grem v banko in prinesem preostanek.
V redu je. Se zgodi. Napišite potrdilo za 300 $.
Susani pustite sporočilo, naj zjutraj uredi račun. -Mogoče ...
Vam je prav, če obdržim 20 $?
Hvala.
Si pripravljen iti domov, prijatelj?
Zaradi zdravil sem tedne skoraj nenehno dremal,
kar je, priznam, bilo olajšanje.
Kar koli, kar bi odpravilo tisti izraz, ki sem ga videl na Dennyjevem obrazu.
Jaz ti ne morem reči, ali si se prav odločil.
A če to kaj pomaga, te v celoti podpiram. -Jaz tudi.
Delaš, kar moraš. Zoë bo razumela, ko bo starejša.
Urnik obiskov bo takšen, kot smo se dogovorili.
Plus trije tedni poleti, teden za božič in aprilske počitnice.
Kaj pa obtožbe za napad? -Takoj bodo umaknjene.
Kot sem rekel, imeli smo vzvod.
Huda panika mi je stisnila grlo.
Potrebujem pisalo. -Sem še vedno sanjal?
Kdo je ta človek, ta slepar? Kaj je naredil z Dennyjem?
Žal mi je. Samo to sem našel.
Potem se je vse razkrilo. To ni bil Denny.
Bila je zebra.
Demonu bi lahko preprečil, da uniči Zoëjine igrače, a mu nisem.
Vedel sem, da ga moram ustaviti, ampak kako?
Enzo! Daj mi te papirje!
Pridi sem! -Kam je šel? -Skozi okno!
Enzo, daj mi papirje!
Ni smešno, Tony. Enzo, izpusti jih! Ne!
Pa je res malce smešno.
Prav, povedal si svoje.
Pokliči njune odvetnike. Povej, da se vidimo na sodišču.
Strinjam se z Enzom. -Si prepričan? -Obljubil sem Eve.
Ne bom odnehal. -Stari, moram si nabaviti psa.
Denny je bil pripravljen tvegati vse. Če bi izgubil tožbo, bi izgubil Zoë.
Njegovo dihanje tega jutra se mi je zdelo nenavadno.
Globoki vdihi, hitri izdihi.
Ta zvok, ki sem ga prepoznal.
Tako je dihal tik pred dirko.
Napočil je čas, Enzo.
Tony je.
Živjo. Hvala, da si se oglasil.
Peljal bi ga v delavnico, toda zadnje čase ni dobro.
Ja, revež ubogi. -Enz, glej, kdo je prišel. Tony!
Živjo, Enz, prijateljček. Kako si kaj?
Vso srečo, Denny. -Hvala.
Bi gledal televizijo?
Psi ne smejo na sodišče,
zato sem si moral domišljati, kaj se dogaja na drugi strani mesta.
V glavi sem si izmislil cele prizore,
ki sta jih podžigala Dennyjevo nočno pripovedovanje o dnevnih dogodkih
in moja melodramatična čustvenost.
Ugovor, vaša milost! -Morda je zaradi mojih let
moja domišljija vse bolj tavala.
Ne, gospod. Nikakor ne.
Dokler ...
Ali je mogoče, da ste v enem trenutku sklenili pospešiti?
Vaša milost, ugovarjam! Odgovoril je že. Kako?
Ja?
Prihajam.
Nekaj se je zgodilo. Greš z mano?
Kaj se dogaja, Den?
Z nekaj truda mi je uspelo razvozlati, kaj se je zgodilo.
Naj mi Bog pomaga.
Danes je pričala Trish.
Lahko sodišču opišete domnevni napad?
Bilo je tako, kot je povedal moj mož. -Torej ste videli, kako je Dennis Swift
zbil na tla vašega moža, 20 let starejšega moškega,
ki si je pri tem zlomil rebro in si poškodoval zapestje? -Da.
Hvala. Nimam več vprašanj.
Lahko odidete.
Predlagam kratek odmor,
med katerim bom preučila izjave in material.
Ne morem.
Prosim? -Ne morem!
Tega ne morem storiti. Mislila sem, da zmorem, toda ...
Ničesar nisem videla. Govorim tisto, kar ste mi naročili.
Žal mi je, ne morem več.
Vem, da je Denny preveč ljubil Eve, da bi lahko ranil njenega očeta.
Ugovor. Priča ugiba. -Priča je vaša, odvetnik.
Obtožbe so opustili.
Vse so opustili.
Uspelo ti je, Denny. Konec je.
Uspelo mu je. Dennyjevo tveganje se je izplačalo.
Če ima voznik pogum, da sam ustvari razmere,
potem je dež preprosto dež.
Očka!
Pogrešala sem te. -Pogrešal sem te.
Zoë je bila spet najina.
Denny jo je dobil nazaj in to je bila zmaga za vse čase.
Denny, tukaj je Luca Pantoni. Vračam ti klic.
Luca, živjo. Hvala, da ste poklicali.
Hotel sem vam povedati,
da je težava, ki me je zadrževala v ZDA, rešena.
Lahko sem si ga predstavljal na terasi veličastne vile.
Po tvojem glasu slutim, da je rešena v tvojo korist. -Da.
Zanima me, ali je služba, ki ste mi jo ponudili,
še vedno na voljo. -Je.
Potem se vam bomo moja hči, jaz in najin pes Enzo
zelo radi pridružili v Maranellu. -Veš pes se imenuje Enzo?
Ja, v srcu je dirkač.
Dobro. Moj pomočnik bo uredil vse potrebno.
Dobrodošli pri Ferrariju.
Kmalu se bova spet pogovarjala. Čao.
Kaj je, Zoë?
Krasna zabava. Poglej ta darila. Fina torta, Denny.
'Želim ti pravljičen rojstni dan.'
Kaj si dobila?
Poglej, očka. -Super.
Jaz ne ...
Če želiš, da odidem ...
Babica! -Živjo, ljubica.
Jaz morda ne bi bil tako odpuščajoč.
Toda Denny je moral misliti na Zoë.
Pogosto sem slišal izraz 'biti boljši človek'.
Dedek! -Ne poznam boljšega človeka od Dennyja.
Velika številka devet.
Dobro.
Pripravljena? -Pripravljena, pozor, zdaj!
Vse najboljše! -Hvala, očka.
Kdo bo torto? -Jaz!
Ja? Babica, mi pomagaš? Prinesi nož iz kuhinje.
Včasih se mi zdi moje življenje tako dolgo in hkrati tako kratko.
Počutim se, kot bi živel celo večnost.
Oj, Enz!
In hkrati, kot da čas sploh ni minil.
Enzo?
V njegovem glasu slišim zaskrbljenost.
Kaj je bilo, prijatelj?
O, Enz. -Voham njegov dan.
Motorno olje in bencin. In pečenega piščanca.
Lahko vstaneš, prijatelj?
Nekoč sem videl dokumentarec o Mongoliji.
Dobro.
V Mongoliji psa, ki umre,
pokopljejo visoko v hribih, da ljudje ne bi hodili po njegovem grobu.
Tukaj sem, prijatelj. Tukaj sem.
Gospodar mu na uho zašepeta željo, da bi se v naslednjem življenju
pes vrnil kot človek.
Pravijo, da se vsi psi ne vrnejo kot ljudje. Le tisti, ki so pripravljeni.
Dvigniva te.
Jaz sem pripravljen.
Vem, da smrt ni konec.
Eve mi je povedala. Verjel sem ji.
Ko se bom vrnil na ta svet,
bom odrasel že takoj, ko skočim iz maternice
po vseh pripravah, ki sem jih naredil.
Tam je.
Hodil bom med soljudmi, si lizal ustnice z majhnim, gibčnim jezikom
in se rokoval s čvrstim stiskom. -To je moj Enzo.
Ljudi bom učil vse, kar vem. Vse, kar sem se naučil.
Si zdaj dobro? -Dobro sem, Denny. Sem.
Vedno si bil z mano.
Vedno si bil moj Enzo.
Ko sem te prvič zagledal, sem vedel, da morava biti skupaj.
Rad te imam, fant.
Kaj pa ti tukaj?
Mislil sem, da bi šli na dirkališče. Presenečenje imam za Enza.
Hvala za tole, Don. Ne bova dolgo.
Vzemi si čas. Steza je tvoja.
Uživaj. -Hvala, ljubica.
Ni pretesno? Dobro.
Pripravljen?
Dajmo. Vozniki, zaženite motorje.
Nikoli se nisem počutil tako posebnega.
Uspelo ti je.
Zavore so vroče, gume so vroče. Poskusiva vroči krog?
Rad bi ostal tukaj za vedno.
Za vselej bi ostal z njima.
Ta krog bom vozil hitro. Ti je prav?
Želim si, da bi lahko videl, kaj ju čaka v Maranellu.
Denny bo izvrstno vozil za Ferrari.
Tako dobro, da ga bodo nekega dne izbrali
za preizkus za njihovo ekipo Formule 1.
'Preizkusite me', bo rekel. To bi rad videl.
Enzo!
Toda ne moremo dobiti vsega, kar si želimo.
Poleg tega najboljši vozniki ne tuhtajo o prihodnosti in preteklosti.
Najboljši vozniki se osredotočajo le na sedanjost.
Dober prijatelj si.
Zelo dober.
Najboljša prijatelja.
Pridi.
Kmalu se bova odpravila domov.
A za zdaj si želim samo še en krog.
Samo še enega.
Spet bom zalajal, da bo vedel.
Hitreje, Denny. Hitreje!
MUGELLO, ITALIJA OSEM LET KASNEJE
Oče!
Ljudje te želijo videti.
Pridi, tvoji občudovalci so. Mislim, da ti bodo všeč. -Ti si šef.
Veliki občudovalci smo. Vaša hči pravi, da nimate nič proti. -Seveda ne.
Moj sin nenehno govori o vas.
Dirka v gokartu. Zelo dober je.
Prosim, se lahko podpišete na program?
Jutri bova gledala dirko.
Enzo?
Ime mi je Enzo.
Želi biti prvak. Kot ste vi.
Vaš sin me spominja na mojega starega prijatelja.
Moja telefonska številka v Maranellu.
Ko bo vaš sin pripravljen, pokličite. Dobil bo ustrezne instrukcije.
Vedno govori o vas. Pravi, da ste najboljši voznik vseh časov.
Boljši tudi od Senne.
V srcu je dirkač.
Pridi.
Prevedla: Nives Košir